Вплив комплексного лікування на показники системної імунозапальної активації у хворих на подагру з артеріальною гіпертензією та ожирінням - Vatseba, M.O.; Seredyuk, N.M.; Vakaliuk, I.P. (Терапевтика / ім. проф. Бережницького М.М., 2021)
Подагра розглядається як незалежний фактор ризику розвитку серцево-судинних подій та кардіальної смертності. Подагра — інвалідизуюче та поширене захворювання в Європі; його поширеність коливається в межах від 0,9 до 2,5% залежно від країни. Мета роботи. Оцінити ефективність впливу лозартану та мельдонію дигідрату на показники СІА у хворих на подагру з коморбідними станами. Матеріали та методи. Обстежено 80 хворих на ЕАГ ІІ стадії 2-го ступеня в поєднанні з ожирінням та подагрою. Результати та обговорення. Показники СІА під впливом стандартної терапії в динаміці достовірно не змінювались. Лозартан на тлі стандартної терапії достовірно знижував рівень IL‑6. Після 6-місячного лікування його концентрація в крові зменшилась на 10,81% (p<0,05), а рівень СРП — на 17,31% (p<0,05). Мельдонію дигідрат достовірно знижував рівень СРП вже після 1 місяця лікування на 9,22% (p<0,01), а після 6 місяців — на 11,48% (p<0,001). Слід відзначити, що динаміка показників СІА була найбільш вираженою при поєднанні лозартану та мельдонію дигідрату. Про це свідчить зниження рівня СРП у сироватці крові на 23,39% (p<0,001) через 1 місяць лікування, а через 6 місяців — на 35,01% (p<0,001), а вмісту IL‑6 відповідно на 40,15% (p<0,001) та 62,10% (p<0,001). Висновки. Встановлено, що поєднане застосування лозартану та мельдонію дигідрату на тлі стандартної терапії мало значно більшу ефективність щодо зниження СІА порівняноз роздільним прийомом цих препаратів.